Just nu är Tvåblomster, Skivvärldens första turist-
-i färd med att försöka fly från Krull.
Flyktförsöket har lyckats till 1 000 procent.
Även om detta också gör honom till Skivans sista turist-
-njuter han av utsikten.
Samtidigt, en bit ovanför Tvåblomster-
-njuter Rensvind inte alls av utsikten.
Endast världssköldpaddan Store A'Tuin vet varför den färdas mot stjärnan.
Skivans invånare får veta det om ett par dagar-
-och kommer verkligen att bli oroliga.
Oktaven, världens mäktigaste trollbok-
-är så orolig över allt det här att den måste ta saken i egna händer.
Härligt... Jag kommer att landa på marken!
Lämnade jag världen bara för att ramla ner på den igen?
Ja, det gjorde du.
Varför? Varför? Varför?
Vi ska ingenstans. Titta där.
Är det bara som jag tror, eller har den blivit större?
Flyger sköldpaddan rakt mot den?
Enligt trollkarlarna träffar vi aldrig stjärnorna-
-men har ni sett nån så nära förut?
Var är trollkarlarna när vi behöver dem?
Ned med trollkarlarna! Ned med trollkarlarna!
Ett litet steg för en trollkarl ut i det osynliga.
Ett stort kliv för Osynliga universitetet.
Vill studenterna vara så goda att godkänna-
-vår 305:e ärkekansler?
Förutom några smärre personalförändringar-
-ska ett par viktiga ändringar ske för att bringa ordning och reda.
Eftersom ingen av oss har fått information om morgonens händelser-
-och eftersom det verkar råda helt överflödig oro-
-bland pöbeln angående stjärnan...
...så föreslår jag att vi genomför AshkEntes rit.
Efter en rymdfärd på egen hand, långt bort från Ankh-Morpork-
-har bagaget egna planer.
Jag ber vår gäst, vars namn är legendomspunnet-
-att berätta vad en man kan betrakta som det största i livet.
Steppens skarpa horisont, vinden i håret och en stark häst.
Eller är det synen av ens dräpta fiende-
-förnedringen av hans stam-
-och klagolåten från hans kvinnor?
Ursäkta?
Jag sa att vår gäst, vars namn är legendomspunnet...
Just det.
Varmvatten...
...bra tandvård...
...och mjukt toalettpapper.
AshkEnte! Träd fram, O, varelse från jorden och mörkret!
Vi ålägger dig att avsvärja dig...
Jag var på fest.
Det sägs att ni kan se både det förflutna och framtiden.
Det stämmer.
Då kanske du kan berätta varför den röda stjärnan blir allt större?
-För att sköldpaddan flyger mot den. -Varför det?
Av en anledning som inte har med mig att göra.
Då kanske du kan berätta vad det var som hände i morse.
Oktaven var visst angelägen om att inte mista sin åttonde besvärjelse.
-Den försvann visst över Kanten. -Vänta nu...
Menar du besvärjelsen som finns i Rensvinds huvud?
Ja, den som han har burit på i alla dessa år.
Vet du varför?
Jag vet bara att besvärjelserna måste uttalas samtidigt vid solståndet-
-annars kommer många världar att förstöras.
Enligt en urgammal profetia på innerväggarna i Tsorts stora pyramid.
Var befinner sig Rensvind nu?
I Skunds skog, kantvart om Ramtoppsbergen.
Och han tycker väldigt synd om sig själv.
Hallå? Är det nån här?
Tvåblomster?
Får jag gå nu?
Javisst, jag hoppas festen blir trevlig.
Det kan nog gå utför vid midnatt.
-Varför det? -Då tänker de ta av mig min mask.
God kväll.
Jag är ute efter information om Tsorts pyramid.
Ja...
Tack.
"Den som uttalar alla besvärjelserna när Skivan är i fara..."
Ja, stjärnan. Jag vet.
"...kommer att åtnjuta fullkomlig makt..."
"...för att rädda världarna." Ja, det också.
Om du grymtar nåt om det här till nån annan i fakulteten-
-kommer du att bli straffad.
Bananer växer faktiskt inte på träd.
Det tar emot att säga det, men Rensvind får inte dö.
Inte förrän vi får hit honom...
...och tömmer hans huvud.
Rensvind!
Försvinn! Försvinn!
-Rensvind! -Jag lyssnar inte!
Det är ju jag, Tvåblomster!
Han har dött och kommit in i mitt huvud!
Varför just jag? Varför...
Tvåblomster?!
Visst är det fantastiskt att vi kom tillbaka hit igen!
Jag måste ha gjort nåt riktigt dumt för att behöva dras med dig.
Sköldpaddan måste ha fångat upp oss.
-Varför skulle den göra det? -Inte vet jag.
Var är vi nånstans?
Levande eller död?
Han måste ju uttala besvärjelsen och rädda världarna-
-så jag föreslår levande.
-Rädda världarna? Vad betyder det? -Inte vet jag.
Men bara en av världarna som räddas är vår värld, så är jag nöjd.
Spännande! Det ser ut som att här ska hållas en ceremoni.
Säkert en tusentals år gammal ritual för att hylla...
Riter till naturens ära handlar alltid om sex och våld.
Oftast samtidigt.
Vi borde nog gå nu.
Kom nu!
Om jag bara hade min bildlåda.
Där är du ju.
-Det är väldigt trofast. -Om bagage nu ska vara trofast.
Nu måste vi härifrån!
-Är det där en kvinnlig druid? -Det tvivlar jag på.
Du kommer inte att tycka om det här.
Jag vill se! Såna här riter minner om en primitiv enkelhet...
De tänker offra henne, om du nu måste veta det!
-Ska de döda henne?! -Annars blir det väl inget offer?
Kan de inte nöja sig med att offra blommor och bär?
Ingen överstepräst med självrespekt skulle gå igenom alla procedurer-
-för att sen sticka kniven i en påsklilja och ett par plommon.
Men ärligt talat...
Ursäkta mig! Får jag lägga mig i?
Ursäkta att jag stör.
Jag stod just och beundrade ert fantastiska arrangemang-
-och undrar om ni inte kan tänka om angående offret.
Berätta vad den andra idioten har för sig, annars dör du.
Det verkar ju alldeles förskräckligt med allt blod...
Han heter Tvåblomster och han är inte från trakten.
Det märks.
Jag letar efter skattkistan med ben.
Ni kan få mer symbolism och slippa allt blod...
Stjärnan!
Den växer!
-Har du gjort nåt sånt här förut? -Vad då för nåt?
Stormat templet, dödat prästerna, stulit guldet och räddat flickan.
Nej, det kan jag inte påstå.
Så här går det till.
Kom nu!
Det är ingen fara!
Det är det visst!
Varför måste folk jämt förstöra allt?
Du har precis blivit räddad från en säker död!
Det är inte lätt ska du veta, att förbli...
Jag menar, att hålla sig...
Att inte förlora kvalifikationerna!
Jag kunde druckit mjöd med mångudinnan nu!
Åtta års lördagskvällar instängd hemma, helt åt skogen!
-Var är jag? -Du drömmer.
-Kan jag få vakna nu, tack? -Nej.
-Du står inför en viktig uppgift. -Toppen...
Rensvind! Hör du mig, Rensvind?
-Det där är ju inte ens en skråma. -Hör du mig, Rensvind?
-Vad är det med flickan? -Hon vill inte bli räddad.
Skit samma.
Nej!
Ligg inte bara där som ett fån, hjälp mig upp!
Är det säkert att du inte hör mig, Rensvind?
För många år sen gömde vi en av oss i ditt huvud.
Vilka vi?
Vi är de sju besvärjelserna, och vi vill skydda den åttonde.
Du får absolut inte låta trollkarlarna ta den från dig.
Alla åtta måste uttalas vid rätt tidpunkt, annars sker hemska saker.
Och de får inte uttalas av fel personer.
-Trollkarlarna... -Just det.
-Är jag inuti Oktaven nu? -Metafysiskt talat, ja.
-Varför skriker du? -Ja, vad skriker du för?
Jag pratar med osynliga röster i en bok och ni undrar varför jag skriker?
Du måste föra besvärjelsen till oss på universitetet innan solståndet-
-så att vi kan uttalas vid helt rätt tidpunkt.
Varför skulle nån vilja uttala er?
På grund av stjärnan. Sköldpaddan är på väg...
Nej, sluta!
Ni har förstört mitt liv, förstår ni det?
Jag kunde faktiskt blivit trollkarl-
-om ni inte utnyttjat mig som vandrande trollbok.
Inga besvärjelser kan jag lära mig, de vågar inte dela huvud med er!
Så fort besvärjelsen har blivit uttalad kommer du att slippa den.
-Och oss. -För alltid.
När är solståndet?
Om två dagar, tror jag.
Vi måste iväg, på en gång!
Ska inte druiderna högtidlighålla det?
Antagligen inte.
Är du säker på det? För jag vill hemskt gärna stanna här.
Det är i Ankh-Morpork man ska vara när det är solstånd.
Men om vi inte ska vara här...
Kullerstenar under fötterna och den välbekanta stanken från kloakerna...
De är som bäst så här års.
-Nåt jag verkligen vill se... -Vi ska hem!
Hem till potatisarna i fiskståndet-
-i gathörnet mellan Listiga manickers gata och Mittengatan.
Det här var en trevlig strid, men det jag verkligen vill se-
-är Bel-Shamharoths tempel.
Jag hör potatisen ropa mitt namn. Vad sa du?!
Jag vill se Bel-Shamharoths tempel.
Inte den stora hemska spindelns hem, varifrån ingen kommit levande hem?
Jo, just det.
Jag förstår...
-Det ligger vid floden Snarl. -Då så.
På väg till solståndsfirandet i Ankh-Morpork.
Jag hör potatisen ropa mitt namn.
Det där lät inget vidare.
-Vad ska vi göra? -Få panik, kanske?
-Där är han! -Trollkarlar! Panik!
Är de här för att fira solståndet?
Fort, in med dig!
Rensvind!
De känner visst dig.
Du är omringad!
Följ med oss till ärkekansler Trymon-
-så kommer allt att ordna sig. Det lovar han.
-Trevligt av dem att vilja hämta dig. -Nej.
Även med trollkarsmått är Trymon en riktigt otrevlig typ.
Antingen gör vi det här på det enkla sättet-
-eller på det riktigt enkla sättet.
-Vilket är det enkla sättet? -Att du kommer ut.
-Och det riktigt enkla sättet? -Att vi tänder på offerbålet.
Där du sitter.
Hur tror du det här slutar?
Om stjärnan är ett omen dör vi säkert.
-Då är det väl dags att namnge den. -Ja, varför inte?
Vad sägs om Dödsstjärnan?
Vad är det för namn? Dödsstjärnan?!
Vem gjorde det där?
-Du såg väl inte till Trymon där ute? -Nej, hurså?
Ett ögonblick trodde jag att vi var illa ute.
Se upp, Rensvind!
Lite tidigare hade varit trevligt.
Tvåblomster!
Kan trollkarlarna inte rå på stjärnan borde de släppa allt vad magi heter-
-och begå självmord, som sig bör!
Ska de bete sig så där kan de lika gärna få brinna för min del.
Faktum är att stjärnan växer sig allt större.
Utan Rensvinds besvärjelse kan vi inte göra nåt åt det.
-Jag tittade i Förbiseendets spegel. -Jag sökte i M'haws runor.
Jag har försökt med både runor, spegeln och en mantikoras tarmar.
-Så ingen vet var han är? -Nej.
I kristider gäller det att vara klok.
Och kloka män gör det som tiden kräver.
Tvåblomster! Vakna, vi måste iväg!
Jaha, som du vill.
Låt mig vila ryggen ett slag.
Upp och hoppa nu.
Ta fram mitt liniment ur sadelväskan, är du snäll.
Vem är du?
Mitt namn är Cohen.
Cohen barbaren?
I egen hög person.
Lägg av, Cohen är stor som en tjur-
-med bröstmuskler som en säck fotbollar.
Han är Skivans mäktigaste krigare, en levande legend!
-Min farfar brukade berätta... -Ja...
Ett legendariskt liv, det är jag det.
Du var ju mäktigast av alla!
-Barderna sjunger fortfarande om dig. -Jag får inga royaltyer för det.
Det är så typiskt. Åttio år i yrket, och vad belönas jag med?
Ryggont, hemorrojder, dålig mage och hundratals recept på soppa.
Jag avskyr soppa!
-Shoppa...? -Soppa.
Det är tänderna, förstår du.
Ingen tar en på allvar när man är tandlös.
"Slå dig ner vid brasan och ta dig lite soppa, farfar", säger de.
-Det var en elak hosta. -Ja, förlåt.
-Vakna! -Han är borta.
Död?
Men jag måste ju få med honom till Ankh-Morpork!
-Han är inte precis död... -Patriciern kommer att döda mig!
Han är bara...borta.
Var då?
Det vet jag inte, men jag tror jag vet en som har en karta.
En nekromantiker.
-Vad är näck-romantik för nåt? -Nekromanti, att tala med döda.
Jag tror förstås inte på caroc-kort.
Allt tjafs om att det skulle vara universums destillerade visdom-
-är bara struntprat.
Stjärnan...
Den har inte med mig att göra!
Elefanter fyra...
Sköldpaddsesset...
Döden.
Så han är verkligen död?
Hon säger att det är medicin.
Vill du se din vän i livet igen skulle jag dricka det, om jag var du.
Om du är säker på att det inte är nån fara, så.
Det kan knappast få ölet att smaka värre.
Han tog ju emot en besvärjelse i mitt ställe.
Det var faktiskt inte alls så dumt...
Vart är jag på väg?
Se dig inte om.
Men vart är jag på väg?
Å, nej...
Tvåblomster!
Tvåblomster! Tvåblomster!
Tvåblomster... Där är du ju!
Vilken fascinerande klocka.
Var är vi egentligen, Rensvind?
Vi är liksom...inofficiellt döda.
-Du har inte tid att ta bilder nu! -Det här går fort.
Vilket kasst ljus! Det blir tre års slutartid på bländare 8.
Gör så gott du kan.
Vad ska du ta bilder för, räcker det inte att bara minnas?
Sen, när jag sitter vid brasan...
Du kommer att sitta vid brasan för evigt om vi inte sticker nu!
Snabba dig nu.
Ni ska väl inte ge er av?
Jag får så sällan besök.
Vi ska inte uppehålla dig...
Var beredd att springa.
Men jag har aldrig stått vid Dödens port förut.
Spring nu!
Inte se mig om, jag får inte se mig om...
Det finns värre saker än att vara död.
Nämn två!
Det är så irriterande.
Jag kunde lika gärna sätta in en svängdörr.
Om jag hade tid.
Rensvind!
-Hejsan. -Har jag rört på mig?
Nej, du glodde bara in i elden som om du hade sett ett spöke.
Så du lever!
Inte för att du förtjänar det.
"Vill du ha lite bär medan du sticker lien i mig?"
Inga kramar! Jag kramas inte!
Du har varit sjuk, du har hallucinerat.
Om jag hallucinerade tog jag säkert riktigt fina bilder.
Nej, det går inte för sig. Hästfolket är vidskepliga av sig.
Jag lägger den i bagaget.
Jag hoppas ni inte ska nånstans där det är svart.
Så såg det ju inte ut! Det var ju ett hus och...
Jag målar bara det jag ser och jag ser bara det som finns.
Vart tog Galders stol vägen? Den med lejonarmar och ankfötter.
Jaså, den... Den har jag bränt.
Men det var ju en ovärderlig magisk artefakt!
-Kan vi hålla oss till agendan? -Till vilken dag då, sa du?
Det är bara en lista med saker vi ska prata om.
Första punkten är Rensvind.
-Och stjärnan. Folk är upprörda. -Det är punkt två på dagordningen.
Punkt ett handlar om er oförmåga att hitta honom.
Vad föreslår du att vi gör åt det?
Ingenting. Jag har sänt ut nån efter honom.
-Vem då? -En hjälte.
-Med vems tillstånd? -Jag behöver ingens tillstånd.
Har du lejt en blodtörstig idiot som inte kan tänka samtidigt?
Hjälten, som i full galopp är på väg mot Virvelslätterna-
-bryr sig inte om att utbyta glåpord med trollkarlar.
Inte för att den inte tar det på allvar, utan för att hjälten i fråga-
-är en hjältinna vid namn Herrena.
Hästfolket har beslutat...
De högaktar Cohen.
-Cohen barbaren?! -Jag hade tänkt säga det...
-Men du sa ju... -Jag ljög.
Hästfolket har beslutat-
-att ge er riddjur och vägbeskrivning till floden Snarl-
-där ni kan ta färjan till Cirkelhavet.
Ljög du?
Tack så mycket för all hjälp.
Det kommer inte att vara detsamma utan dig.
-Ska vi inte slå er följe? -Nej, vi klarar oss.
Det är farliga tider.
Jag vet, men jag börjar bli riktigt van vid nära döden-upplevelser.
Jag kan inte fatta att det är Cohen barbaren!
-Är han måhända sarkastisk? -Nej, han är alltid sån.
-Har han inte ögon att se med? -Jo, men...
Han ser inte saker som andra gör.
Den här hålan, till exempel.
Den är mörk, skitig och luktar som en allvarligt sjuk häst.
Ja...
Han skulle säga att det doftar av exotisk harts-
-plundrad av smalögda krigare från civilisationens utkant.
På helt egen hand besegrade han ormkrigarna vid...
Ska jag be honom hålla tyst?
Nej, jag tycker om hans ögon.
De kan se 50 år bort.
Jag slår följe med er.
Om ni skulle råka ut för något skulle legenden om mig befläckas.
Dessutom har jag köldutslag.
Jag följer också med!
Om Cohen skulle behöva...massage.
Nu lyser den ännu starkare. Vad är det för nånting?
Varför tittar alla på mig? Inte vet jag, kanske en komet.
-Det kanske är ett tecken! -Kommer vi att brinna upp?
Inte fasen vet jag, jag har aldrig träffats av en komet förut.
Har du kammat skägget?
Hon verkar riktigt förtjust i dig.
Om jag var 20 år yngre...
...skulle jag vara 67.
Tänk att jag rider med Cohen barbaren!
Vem skulle våga attackera oss nu?
Floden Snarl ligger 15 mil kantvart, över slätterna och genom skogen-
-lite närmare Trollbensbergen än man skulle önska.
Namnet är en ledtråd om vad det är.
Måste vi slå läger här? Det kan inte vara långt till floden.
Färjekarlen arbetar ändå inte på natten, och jag har ont i fötterna.
Du skulle ha fina fötter om du bara tog hand om dem.
Man träffar sällan på fotvårdsspecialister i mitt yrke.
Jag har stött på ormpräster, galna gudar och krigsherrar.
Inga fotvårdsspecialister.
Det låter inget vidare, "Cohen mot fotvårdsspecialisterna".
"Cohen och kiropraktorerna från helvetet."
"Cohen och de galna tandläkarna!"
Vad var roligt med det?
Inget särskilt.
Det är inte lätt att vara hjälte när man är tandlös.
Annat kan man avvara, enögd klarar man sig bra-
-men ingen känner aktning inför en tandlös.
Jo, det gör jag.
Kan du inte skaffa nya?
-Det är förstås svårt att masticera. -Ursäkta?!
-Att tugga, alltså. -Det förstås.
Tandprotes, kallas det.
-Tennprotest? -Tandprotes!
Där jag kommer från har många det.
-Så de behöver inte bara äta soppa? -Nej då!
Det var nog det enklaste överfallet i svärdskvinnornas historia.
-Varför är ni så viktiga? -För vem då?
Trollkarlarna på Osynliga universitetet.
De vill att jag för er dit.
Det är inte långt till floden Snarl, vi är i Ankh-Morpork i morgon bitti.
-Ursäkta... -Ja?
Kan vi stanna till vid Bel-Shamharoths tempel på vägen?
Bara om ni vill rida 150 mil kantvart åt fel håll.
-Ligger det inte vid floden Snarl? -Verkligen inte.
Vi kommer i alla fall lagom till solståndsfirandet i Ankh-Morpork.
-Solståndsfirande? -Har jag aldrig hört talas om.
Så min guide tänkte inte ta mig till Bel-Shamharoth alls?
Nej, det vore för farligt.
Vill du ha tillbaka hälften av pengarna?
Vill du ha alltihop?
Det handlar inte om pengar, vi är ju vänner. Vi tog i hand!
Om du måste veta sanningen gick jag bara med på att bli din guide-
-för att Patriciern i Ankh-Morpork hotade med onämnbara saker annars.
Tack för uppriktigheten.
-Firar de ens solståndet där? -Nej.
Och jag är den sämsta trollkarlen hitom Cirkelhavet.
-Jag som trodde allt gick så bra. -Då trodde du fel.
Släck, annars kan det gå illa!
Det är er det kan gå illa för, här släcks ingen eld.
Mig lurar du inte.
Har ni inte hört legenden om Gammelfarfar?
-När troll åldras... -Finns det troll?
...blir de bara större och större. Det här trollet är väldigt gammalt.
-Troll håller sig borta från eld. -Det kan inte det här trollet göra.
Kan han inte?
Ni har gjort upp eld på hans tunga!
-Cohen! -Är det jordbävning?
Kom!
-Cohen! -Upp med dig, för tusan!
Spring!
Nu blir vi platta som pannkakor!
Oj...
Om fullständigt kaos vore som blixten-
-skulle att vara hopbunden med dig vara som att stå på ett berg i åska-
-i blöt kopparrustning och ropa: "Gudarna är idioter!"
-Tack. -Det var ingen komplimang!
Nu reser vi oss upp.
Nu ska jag till Bel-Shamharoth.
Jag hoppas spindeln äter upp dig, Patriciern kan dra åt skogen.
Jag ska hem till Ankh-Morpork.
-Som du vill. -Som du vill.
-Är du nöjd nu? -Jag vill inte prata om det.
Vi ska ju till Ankh-Morpork.
Det var inte riktigt så här jag tänkte mig det.
Ser inte det där ut som en riktigt stor måltavla?
Förinta de falska trollkarlarna! Förinta de falska trollkarlarna!
Problemet är att ärkekanslern inte är en lagspelare.
Vi har förstås traditionen med döda mäns näbbskor.
Menar du att vi skulle göra tjänsten som ärkekansler ledig?
I så fall behöver vi en frivillig.
Någon?
Någon...?
Då får alla göra det.
Vänta.
Du är inte den vanliga färjekarlen. Han är mycket större.
Okej.
Grip honom!
Korkade kossa...
Håll tyst. - Lyft på kåpan!
Döda dem! Jag tar hand om gamlingen.
Nu är det dags att sätta fart. Kom nu!
Bravo! Strålande!
Ryggen...
Jag vet inte vem du är eller varifrån du kommer.
Ta inte det här personligt.
-Hur mår du? -Ryggen är...
...bra igen!
Pappa brukade hänga sig i en dörr.
Nu måste vi verkligen sätta fart.
-Du vill förstås inte sälja bagaget? -Nej, det kan jag inte göra.
Jag vill ha en present åt Bethan. Vi ska gifta oss.
-Vad roligt! -Ni är de första som får veta det.
Det här måste vi fira! Jag har nog både kex och vatten i bagaget.
-Menar ni allvar med bröllopet? -Några invändningar?
Nej, inte alls.
Men hon är strax över de 20 och du är ju mer...
-...åt det äldre hållet. -Då är det dags att rota sig.
Jag tänkte mer på den fysiska aspekten av åldersskillnaden.
Du vet...
Nu förstår jag.
Ansträngningen... Det har jag inte tänkt på.
Jag hoppas jag inte förstört nåt.
Nej, be inte om ursäkt. Du har så rätt i det du säger.
Ibland måste man ta risker här i livet.
Ta inte illa upp, men vi gifter oss nog ändå.
Jag får helt enkelt hoppas att hon pallar för det.
-Är vi framme innan soluppgången? -Absolut.
Vem vill se hur man tar en färja till Ankh-Morpork?
Jag har sammankallat er i dag till detta möte-
-som bara har en punkt på agendan.
Ett agendum.
Ursäkta?
Gäller det er hjältes misslyckande att hitta Rensvind?
Jag har inget minne av att jag gav dig ordet!
Vi ska hålla möte för att rådfråga Oktaven.
Med bara sju besvärjelser?!
Är det verkligen klokt, ärkekanslern?
Klokhetens tid är förbi.
Stjärnan kommer närmare!
Ankh-Morpork, alla städers pärla.
Ingen stad i hela multiversum kan mäta sig med dess dofter.
Kom nu.
Vad håller han på med?
Det här har jag letat efter. Jag kommer snart.
-En guldsmed? -Det ska bli en överraskning.
Vänta här, Bethan.
Ursäkta mig. Vart är alla på väg?
När stjärnan störtar ner på Skivan bränns vi till döds!
-Stjärnan är liv, inte död. -Va?
-Vad då? -Du lät inte som dig själv.
Besvärjelsen försöker ta kontrollen över mig.
Den vet vad som ska ske.
Varför målar de stjärnor? Är det skyddsrunor?
Nej, det funkar inte. Men jag tror jag vet vad som gör det.
Det var det konstigaste jag nånsin tillverkat, men väldigt praktiskt.
Vad hette det, sa du?
En tandprotes av trolltänder.
Det här är Bethan, min trolovade.
Var säljer de brudklänningar häromkring?
Och biff...
-Vad håller ni på med? -Vi rensar Skivan från ondska.
Det är ju Necroteliphonicon!
Ja, trollkarlar använder den för att tala med döda.
Hur visste du det?
Det var bara en gissning.
Han har en kista med ben och ser ut som en trollkarl.
Mina herrar... Det fantastiska ljuset!
Vi är trygga så länge vi inte rör vid boken.
Då ska vi se...
"Hurusom man blidkar den sak som är dess väktare..."
"Var tyst, och återvänd till mörkret."
Vad håller jag på med? Jag kan ju inte trolla!
I mina ögon är du en riktig trollkarl.
-En trollkarl? -Ja, du är trollkarl! Visa det!
Backa, annars överöser jag er med trolldom!
All magi är borta, stjärnan har tagit den.
Jag menar allvar!
Ashonti! Kyorucha!
Beelzlebor!
Stopp, vi är beväpnade!
Var är bagaget?
Det tappar jag bort hela tiden, jag är ju turist!
Jag har en trollkarl och drar mig inte för att använda honom!
Till stora salen!
Han låste dörren!
-Stjärnan är alldeles fläckig. -Det är inte fläckar.
Det är saker som snurrar runt stjärnan-
-som solen snurrar kring Skivan...
-Men visst är det fläckar? -Kom nu.
Död åt falska trollkarlar! Död åt falska trollkarlar!
Kom nu!
Död åt falska trollkarlar! Död åt falska trollkarlar!
Kom, källaren är åt det här hållet.
Ingen som andas så kan vara farlig.
Se dig inte om!
Är det nån där ute?
Snälla...!
-Hallå? -Vem där?
Det är Rensvind.
Just det, det är Rensvind!
-Rensvind... -Har du besvärjelsen med dig?
-Vilka är där inne? -Magins mästare.
-Varför då? -Vi blev inlåsta.
-Med Oktaven? -Oktaven är faktiskt inte här.
Här behövs magi. Gå och leta rätt på en trollkarl, som en duktig gosse.
Leta rätt på en...?!
Undan!
-Hitta nåt att gömma er bakom. -Varför det?
När den där lilla ådran bultar i pannan menar han allvar.
Håll klaffen! - Nu så...
-Såg du Trymon på vägen ner? -Nej, hurså?
Han har stulit Oktaven!
Han...
-Jag visste att han skulle gå långt. -Med boken går han ännu längre.
Varför det?
Försöker en hjärna hålla alla besvärjelserna uppstår ett hål.
I hans huvud?
Nej, i universums struktur.
-Han kanske tror han klarar det... -...men han saknar din besvärjelse.
Kom nu.
-Han har öppnat porten. -Är det där demoner?
Demoner är rena picknicken jämfört med det där.
Vad ska ni göra åt det?
Det är redan för sent.
Besvärjelserna är ute, man kan inte göra det sagda osagt.
Man kan försöka!
Flytta på er!
Du förstår inte, fasorna där uppe är bortom all fantasi!
Jag har alltid velat göra nåt sånt här.
-Det här är ett riktigt äventyr! -Du är galen!
Det har upphört.
Sidorna är helt tomma.
-Då har han läst besvärjelserna. -Och lyckats med det.
-Vi borde nog gå och gratulera honom. -Gratulera?!
När du har utvecklats i konsten-
-förstår du att ibland är framgång det viktigaste.
Så här behandlar man inte böcker, ryggen är alldeles böjd!
När jag har utvecklats...?
Jag har burit på en av de stora besvärjelserna i åratal-
-utan att bli vansinnig.
Var är trollkarlarna?
Rensvind... Kom och gör oss sällskap, vet jag.
Den åttonde besvärjelsen...
Ge mig den!
Ge mig besvärjelsen!
Försök ta den. Jag tror inte du kan.
Jag behöver ju bara döda dig, sen är den min.
-Statyerna ser ut som trollkarlar. -Det är trollkarlarna.
De var det.
Det finns värre saker. Jag kan fylla din kropp med myror.
-Jag har kraften att... -Och jag har ett svärd.
-Ynkligt. -Du ska få se på ynkligt!
Hallå?
Var är svärdet, Rensvind?
Akta dig, jag är faktiskt trollkarl på riktigt nu.
Då kan du göra de andra sällskap, ynkliga lilla mask!
Jag behöver dig inte längre.
Kom hit, lilla besvärjelse...
Kom till mig.
-Nu! -Vad då? Just det, ja!
Det måste vara besvärjelserna.
Tvåblomster!
Ja? Är det du, Rensvind?
Ja, och jag vill att du gör en viktig sak åt mig.
Jag är beredd. Vad är det jag ska göra?
Kom hit och hjälp mig upp-
-innan jag förlorar greppet om den här stenen.
-Jag är glad att du lever. -Det är jag med.
-Kan du dra upp mig nu? -Det kan nog bli svårt.
-Var håller du i dig? -I dig.
-Förutom mig, förstås. -Vad menar du?
Ända sen jag träffade dig har jag ägnat mycket tid-
-åt att hänga i fingertopparna över en säker död.
Har du lagt märke till det?
Du!
Inte nu igen!
Ännu en nära Rensvind-upplevelse...
Lite tidigare hade inte skadat.
Lustigt att ställa statyer där ingen ser dem.
Fula är de också, riktigt dåligt utförda.
Nu får vi ta farväl av varandra.
Ut!
Vad har han för sig egentligen?
Vad spännande med all magi.
Det är bara ljus. Han har inte ens trollat fram en duva ur ärmen.
Var det allt?
Nya världar.
Jag måste ta en bild av det här, tänk om jag skulle glömma det.
Hur skulle du kunna glömma det här?
Det är det vackraste jag har sett i hela mitt liv.
Här är den!
Typiskt Tvåblomster.
Han uppskattar skönhet på sitt eget sätt, bara.
En poet som får syn på en påsklilja-
-skulle se på den och sen skriva en dikt om den.
Tvåblomster skulle köpa en bok om botanik-
-och trampa på påskliljan medan han läste den.
Stjärnan... Den håller på att bli mindre.
-Som ett hav av guld... -Snarare som gyllene sirap.
Det där var ett trevligt dramatiskt slut, men livet fungerar inte så-
-och andra saker måste ske.
Oktaven, till exempel.
Åskådarna insåg att det som föll mot dem-
-var Skivans absolut mest magiska föremål.
Öppna den!
-Kom nu. -Kära nån...
Det är lika bra, det.
När Tvåblomster frågade vad bagaget hade gjort med Oktaven-
-kunde dess uttryck bäst beskrivas som...träigt.
De försöker öppna bagaget, kom nu!
Vilken underbar dag.
Luften är som vin.
-Jag har bestämt mig för... -Jag ska nog skriva in mig igen.
Jag ska nog kunna få grepp om magin och klara min examen.
Har man fått med beröm godkänt-
-blir livet som en lek, som det heter.
Det är gott om rum på toppen nu när de gamla gossarna blir dörrstoppar.
Kan de förvandlas tillbaka?
Troligen inte.
-Kan man göra nåt med Trymon? -Ja, ett riktigt fint stenparti.
Kila iväg och ta hand om det här.
-Jag kan nog bli bra på att trolla. -Jag ska åka hem.
En skarpsint och världsvan gosse som jag ska nog kunna...
-Ursäkta? -Jag ska åka hem.
-Hem, vart då? -Hem till andra sidan havet, du vet.
I går gick det upp för mig att visst är allt det här resandet bra-
-men det är också väldigt skoj att ha varit nånstans.
Att sätta in sina bilder i en bok och minnas saker.
-Jaså? -Ja, det viktigaste med minnen...
...är att man måste åka nånstans sen där man kan minnas dem.
Man har aldrig riktigt varit nånstans förrän man återvänt hem.
Jaha...
Om det är så du ser på saken, så.
-När ska du åka? -I dag, tror jag.
Nåt skepp borde ju gå åtminstone en bit av vägen.
Det gör det säkert.
Han släpper av mig vid Bruna öarna och därifrån kan jag åka vidare.
Så bra då.
-Så ni hittade en präst? -Ja.
Och Cohen försökte inte ens döda honom.
-Vilken fin klänning. -Tack, jag har stulit den själv.
Här ska ni få.
Det är dyrt att sätta bo för första gången.
Eller ett mindre kungadöme.
Jag har funderat på en gåva till dig också.
Det behövs verkligen inte...
Jag behöver det inte mer och det får inte plats i garderoben.
Vad då?
Bagaget. Vill du inte ha det?
Jovisst...
Men det är ju ditt, det är dig det följer, inte mig.
Bagage...
Det här är Rensvind. Nu är du hans.
Det tillhör nog inte riktigt nån annan än sig självt.
Det var väl allt, då.
Ja.
Adjö, Rensvind. Jag skickar ett vykort när jag kommer hem.
Äsch, kom hit.
Om du har vägarna förbi nån gång-
-är det säkert nån här som vet var jag är.
-Det var väl allt, då. -Ja, det var det nog.
Då så.
Ja...
Nej, jag vill inte ha dig.
Jag ger dig till dig själv, förstått?
Jag vill inte ha dig, sa jag. Iväg med dig!
Okej, kom då.
Så stjärnsköldpaddan var alltså en hona?
Jag skulle säga att det är en fråga om perspektiv.
Översättning: Karl Hårding www.primetext.tv